Reprocesare video & audio,corectare traducere, adaptare și subtitrare : Enforcer. bad48@lycos.com
Bazat pe o traducere semnată: Horthy B.74
Sunt o stâncă.
Nu mă mișc.
Încetișor, îmi pun zăpadă în gură, așa nu îmi va vedea respirația.
Va veni și rândul meu. Îl las să se apropie.
Am doar un singur glonț. Se uită chiar la mine.
Încet, apăs cu degetul pe trăgaci.
Nu trebuie să tremur.
Nu îmi este frică. Sunt băiat mare acum.
Ești gata, Vassili?
Acum, Vassili. Trage!
Trage, Vassili! Trage!
FAȚĂ ÎN FAȚĂ CU INAMICUL
Haideți, ridicați-vă.
În picioare. Pregătiți-vă să urcați în tren.
Tu de-acolo, vino cu mine. Pe aici, prietene.
Toți civilii, coborâți!
Faceți loc, lăsați civilii să coboare.
Ăsta este un tren militar.
Nimeni nu rămâne în tren, doar soldații noștri viteji.
Este un tren spre Stalingrad doar pentru soldații Armatei Roșii.
Toată lumea sus!
Toamna anului 1942.
Europa era zdrobită sub cizmele naziștilor.
Al Treilea Reich este în culmea expansiunii sale.
Armatele lui Hitler înaintau spre inima Uniunii Sovietice către câmpurile petroliere ale Asiei.
Un singur obstacol mai rămăsese.
Un oraș de pe Volga unde soarta întregii lumi avea să fie decisă: Stalingrad.
20 septembrie 1942
Gloriosul nostru tovarăș Stalin a ordonat să nu mai facem nici un pas înapoi.
Poporul Uniunii Sovietice trebuie să fie liber.
Înainte, tovarăși. Nici un pas înapoi!
Ascultați aceste scrisori trimise de mamele din întrega Rusie fiilor lor de pe front.
"Volodya, băiatul meu, știu că ceea ce faci este pentru patria ta.
Știu că-ți vei da viața pentru patria ta.
Toți cei de aici știu că nu vei da greș.
Toți cei de aici sunt mândri de tine.
Tatăl tău a murit. Frații tăi au murit.
Răzbună-ne pe hoardele de fasciști."
Nimeni nu mișcă! Rămâneți în bărci!
Înapoi sau trag!
Dați-vă de lângă balustradă, sau tragem. Împușcați trădătorii!
ORAȘUL STALINGRAD Docurile
Haideți, haideți! Mișcați-vă!
Haideți, tovarăși, haideți!
Mișcați-vă sau veți fi împușcați!
Aici, brancardier!
Cel cu pușca va trage!
Doar unul din doi primește pușcă.
Cel fără pușcă îl va urma!
Când cel cu pușca moare, cel care îl urmează îi ia pușca și trage!
Cei cu pușcă vor trage!
Cei fără îi vor urma!
Când cel cu pușca moare, cei care îi urmează vor lua puștile și vor trage!!
Cel cu pușca va trage!
- Pe aici. - Cel fără pușcă îl va urma!
Soldați ai glorioasei Armate Roșii, de acum înainte vă așteaptă doar victoria sau moartea!
- Cei care se vor retrage vor fi împușcați. - Îmi trebuie o pușcă.
Nu vom avea milă față de lași și trădători!
Atenție!
N-avem șanse, tovarăși. Retragerea!
Înapoi!
Retragerea! Retragerea!
În numele Uniunii Sovietice, nici un pas înapoi sau vom trage.
Nu vă retrageți! Nici un pas înapoi!
- Fără milă! - Dezertorii vor fi împușcați.
- Foc! - Împușcați trădătorii!
Lașii vor fi împușcați!
Nu aveți milă cu lașii!
Ruși, predați-vă. Doar așa vă veți mai vedea casele voastre.
Acesta nu este războiul vostru.
Alăturați-vă camarazilor germani, ei vă înțeleg suferințele și le pasă de
voi mai mult decât le pasă ofițerilor voștri, care vă trimit la propria moarte.
Al Treilea Reich nu este dușmanul vostru.
Dușmanul este Stalin și șleahta lui bolșevică însetați de sânge,
ei sunt cei care v-au furat pământul, care v-au deportat părinții...
Foc!
"Dușmanul nu va pune niciodată piciorul pe pământul din Stalingrad"
Vom fi prinși, tovarășe comisar.
Cu permisiunea dvs, tovarășe comisar.
- În care ar trebui să trag primul? - Ar trebui să așteptați până când se aude o explozie.
- Știi să tragi cu pușca? - Puțin.
Nu trage. Nu trage. Se uită la noi.
Mulțumesc, tovarășe comisar.
Danilov, ofițer politic, clasa a II-a.
21 Infanterie.
"Vassili Zaitsev."
"În această zi, 20 septembrie 1942, un oier din Urali a sosit în orașul Stalingrad de pe malul Volgăi.
Numele lui este Vassili Zaitsev.
Ca sute înaintea lui, a venit să răspundă la chemarea tovarășului Stalin.
Înarmat cu o pușcă, l-a făcut repede pe invadatorul fascist să realizeze că
de acum înainte va fi pedepsit pentru fiecare pas făcut pe pământul patriei noastre;
de acum înainte, singurii pași îi va face înapoi."
Ce crezi?
Cred că tovarășul comisar este prea generos.
22 septembrie 1942
Lasă-mă să trec! Lasă-mă să trec!
Din ordinul tovarășului Stalin, nici un civil nu poate părăsi orașul.
Înapoi!
Îndepărtați-vă sau vom deschide focul.
Îndepărtați-vă!
Înapoi!
Înapoi sau tragem!
Înapoi! Stați acolo!
Faceți loc pentru trimisul tovarășului Stalin!
Am primit ordinele.
Le-am transmis tutoror băieților mei.
Dar germanii ne-au zdrobit.
Au artilerie, avioane, tancuri.
- Iar eu, eu ce am? - Datoria sacră să reziști!
Trebuie să te raportez șefului.
Poate preferi să eviți covorul roșu.
Numele meu este Nikita Sergeyevich Kruschev.
Am venit aici ca să pun lucrurile în ordine.
Acest oraș nu este Kurskul sau Kievul, sau Minskul.
Orașul ăsta este Stalingrad.
Stalin-grad!
Orașul ăsta poartă numele șefului.
Este mai mult decât un oraș, este un simbol.
Dacă germanii capturează acest oraș, întreaga țară se va prăbuși.
Acum, vreau ca băieții noștri să-și ridice capetele.
Vreau să se poarte ca niște bărbați!
Vreau să nu se mai scape pe ei!
Asta-i treaba voastră.
Ca ofițeri politici, contez pe voi.
Tu, ce sugerezi?
Împușcați toți generalii care s-au retras și șefii lor de stat major.
D-dați niște exemple.
- D-d-deportați familiile dezertorilor... - Mda, toate astea s-au făcut deja.
Dați-le o speranță!
Aici singura lor alegere este dacă mor de gloanțele germanilor sau de ale noastre.
Dar mai este și altă cale. Calea curajului.
Calea dragostei de patrie.
Trebuie să publicăm din nou ziarul armatei.
Să publicăm istorii magnifice. Istorii care să ridice în slăvi sacrificiul, curajul.
Trebuie să-i facem să creadă în victorie.
Trebuie să le dăm speranță, mândrie, dorința de a lupta.
Da, trebuie să dăm exemple. Dar exemple de urmat.
Ceea ce ne trebuie sunt... eroii.
Știi vreun erou pe aici?
Da, tovarășe, cunosc unul.
Ăsta-s eu!
"Vassili Zaitsev." Ăsta-s eu!
Nu, nu visezi. E numele tău.
Te-am pus pe prima pagină. N-au schimbat nici măcar un cuvânt.
Ai idee ce înseamnă asta?
Nu este ultima, nu este nici a doua, este prima pagină. - Prima pagină!
Vor retipări articolul nostru peste tot.
În Caucaz, în Crimeea, chiar și în Urali.
Mâine dimineață, când Stalin se va pregăti de micul dejun,
va citi cuvintele srise de mine, va memora numele tău.
Suntem faimoși, Vassili. Lui Kruschev ia plăcut foarte mult articolul.
M-a promovat în conducere.
Iar pe tine în divizia de lunetiști.
- Ei, asta-i bine. - Este foarte bine.
- Este foarte bine. Este minunat. - Este foarte bine!
- Este măreț! - Pentru că am reușit împreună.
Împreună!
- Eu am făcut aproape toată munca grea. - Oh, da?
- Ai noroc că nu pot să-ți trag una. - Ce înseamnă asta?
Pentru că Kruschev mi-a zis să mă asigur că nu ți se va întâmpla nimic.
- Ești foarte important. - Sunt prea prețios.
Da, ai grijă la... la ochelari, te rog. Sunt noi.
Îmi pare rău, domnule.
- Sunt faimos! Suntem faimoși! - Sunt faimos! Sunt faimos!
Vassili, tânărul păstor din Urali, l-a omorât pe al 12-lea său ofițer german astăzi.
Era obișnuit să împuște lupi, acum împușcă fasciști.
Astăzi, Vassili Zaitsev l-a împușcat pe al 23-lea ofițer german.
Este un exemplu pentru noi toți.
Vassilis l-a împușcat pe cel de-al 32-lea ofițer german.
Numără-i doar pe germanii pe care tu i-ai omorât.
- Astăzi, Vassili Zaitsev... - Uite aici evidența...
11 însemne personale au fost strânse de lunetistul Vassili Zaitsev.
Din ce în ce mai mulți bărbați și femei, din toate armele armatei noastre,
s-au alăturat diviziei de lunetiști și învață iscusința de la Vassili Zaitsev.
Sunt o stâncă.
Respir ușor.
Sunt în fața sa.
Deci tu ești marele Vassili Zaitsev.
- Mama face cartofi cu șuncă. - Sună bine.
Când te va vedea, nu-și va crede ochilor.
- Câți au fost astăzi? - Doar doi.
Pe ultimul de ce nu l-ai împușcat?
Nu era decât un simplu soldat. Nu merita să-mi dezvălui poziția.
Fii binecuvântat.
Știm cât de multe îți datorăm.
Ne rugăm pentru tine în fiecare zi.
În fiecare seară, ascultăm cum vorbesc despre tine la Radio Moscova.
Mulțumesc. V-ați aranjat bine aici, jos.
Părinții mei țineau mobilă aici înainte de război.
Sacha, lasă pușca imediat.
Este încărcată.
Pe aici, tovarășe comisar.
Mulțumesc, tovarășe.
Bună seara.
Tovarășe Zaitsev?
Dumnezeule, de unde vin scrisorile astea?
De peste tot, dnă Filipov, de peste tot.
Asta-i de la muncitorii din Kouzbass.
Vor să-și boteze mina după Vassili.
Ai dreptate, hai să începem cu minerii.
Haide, să ne apucăm de treabă.
Dragi tovarăși din Kouzbass,
- Kouzbass. - Vă mulțumesc pentru scrisorile de laudă.
- Laudă? - L-A-U-D-Ă.
Și... sper să trăiesc să mă ridic la așteptările voastre... Ă-R-I-L-E.
Așteptările.
Vă place literatura germană, dnă Filipov?
Totul e în regulă, e vecina noastră.
- Bine, unde rămăsesem? - Tania, avem oaspeți.
Dorința voastră de a numi...
Eu...
T-te recunosc.
El e Vassili Zaitsev.
Ți-am văzut poza în ziar.
Îți mulțumesc pentru fiecare lucru pe care îl faci.
- Iar el este prietenul lui, comisarul... - Danilov.
Danilov.
Tania este ca o fiică pentru mine.
Obișnuia să aibă grijă de Sacha când lucram la fabrică.
L-a învățat chiar și germană. Toate cărțile astea sunt ale ei.
- Oh, sunt ale tale? - A studiat germana la universitate.
- La care universitate? - Din Moscova.
Moscova. Moscova.
N-ar trebui să, ...
Da, hai să continuăm.
Dorința voastră de a numi mina după numele meu... este... o mare onoare.
O-N-O.
Da, știu. Onoare.
Foarte bine.
N-ar trebui să băgăm fraza aia cu "nu sunt singurul care luptă"?
Asta... Asta-i o idee... excelentă, Vassili.
- O putem folosi și mai târziu.
O putem folosi mai târziu.
Lupta voastră cu producția de cărbune e la fel de importantă ca a mea.
Nu este nici un "K" în cărbune.
Doar-doar un singur "N"
Spune-mi dacă vorbesc prea repede.
- Nu, nu e prea repede. - Ești sigur?
Mă gândeam dacă acolo nu s-ar mai putea aduce niște îmbunătățiri?
De ce nu te odihnești un pic? Scrisorile astea pot aștepta până mâine.
Ar trebui să continuăm. Nu suntem obosiți.
Mulțumesc, dnă Filipov. Acești oameni s-au ostenit să ne scrie.
Mâine poate nu vom mai fi să le răspundem la scrisori.
COMANDAMENTUL GERMAN 21 octombrie 1942
Maiorul Konig, domnule general.
Așteptam pe...
altcineva.
În mod sigur nu pe cineva așa de prestigios.
Îmi imaginez că ai motivele tale să te implici în această situație disperată.
Armata mea nu este proiectată pentru genul ăsta de luptă.
Ieri, din nou, a trebuit să promovez 25 de sergenți care să-i înlocuiască pe ofițerii omorâți de lunetiștii ruși.
Acești lunetiști îmi demoralizează oamenii.
Orașul ăsta nu mai este decât un morman de ruine.
Dar Fuhrer-ul persistă.
O făcut din asta o problemă personală între el și Stalin.
Dar trebuie să credem în instinctul Fuhrer-ului.
Întotdeauna ne-a condus către victorie.
Ar trebui să fim acasă până la Crăciun.
Ce ai de gând să faci ca să-l găsești pe rusul ăsta?
Voi face în așa fel încât el să fie cel care mă va gasi.
Vassili. Vassili.
- Haide, e timpul să te trezești. - Ce?
Au probleme în sectorul magazinului. Au nevoie de noi. Haide.
Privește, Vassili, se ascunde în magazinul universal. Acolo.
A mers departe dimineața asta.
Ne-a dat jos cinci ofițeri, plus doi mitraliori.
Privește, al treilea etaj, a patra fereastră din stânga.
A patra fereastră din stânga.
Îl vezi?
Mda, îl văd.
Acolo, l-ai lovit!
Frumoasă lovitură.
Să mergem să-i luăm însemnul personal.
La revedere, tovarășe comisar.
Mulțumesc pentru ospitalitate, dnă Filipov.
Poți împrumuta orice dorești.
Nu știu ce mi-ar zice la comandament dacă aș intra cu un brațele pline cu Goethe și Schiller.
Ai acolo și ceva Marx.
Ai fost repartizat la apărarea civilă din districtul 12?
Nu, m-am oferit voluntar.
Ce coincidență să te întâlnesc așa.
Tovarășul Kruschev îmi spunea chiar ieri câtă nevoie avem de operatori care vorbesc germana.
Nu pot. Miliția noastră e responsabilă față de oamenii din acest cartier.
Și așa nu avem destui oameni.
Îți voi da o duzină de soldați pentru fiecare vorbitor de germană.
Prefer să rămân și să lupt.
Și lucrul la Comandament este tot luptă. Și vei fi mult mai folositoare acolo.
Stai aici. Acoperă-ne.
- În regulă. - Să mergem.
Ai grijă.
Ludmilla, haide.
Verifică scările.
Este o capcană.
Știu.
Înapoi.
Este încă aici.
- Vin direct spre noi! - Ludmilla, stai unde ești, este undeva pe acolo.
Trebuie să ieșim de aici!
- Trebuie să ieșim de aici! - Stai unde ești!
Ce vom face?
Ludmilla, stai unde ești!
La dracu, am plecat.
Ludmilla, nu!
Ce înseamnă asta?
"Păstorul din Urali a primit noua sa pușcă cu lunetă, o Mosin-Nagant 7.62, cu lunetă P.U.-35.
Mândrie a preciziei producției sovietice."
- Am văzut arma aia de aproape. - Chiar așa?
Chiar am atins-o. Îl cunosc bine pe Vassili Zaitsev.
COMANDAMENTUL SOVIETIC Zona de debarcare
Ludmilla și Anton au fost uciși astăzi din vina mea.
Nu, sunt sigur că nu-i adevărat.
Era acolo un lunetist german. I-am dus chiar în capcana întinsă de el.
- Ce altceva poți să-mi mai spui? - Nu recoordonează.
Un lunetist care nu recoordonează nu-i normal.
A fost foarte bun. N-a fost felul în care trăgea, era instinctul său.
A fost cu un pas înaintea mea tot timpul.
Asta pentru că știe totul despre tine.
Numele lui e Konig, maiorul Konig.
L-au trimis aici să te o... să te găsească.
Încă nu știm dacă informația este de sigură.
Se pare că a bătut drumul de la Berlin până aici ca să te oprească.
Le-ai cauzat atâtea nopți albe că l-au trimis pe cel mai bun.
- Noi ce știm despre el? - Este maior în Wehrmacht.
Este directorul școlii de lunetiști din Zossen.
Koulikov l-a avut ca profesor la Zossen înainte de război.
Îi cunoaște toate trucurile. De acum înainte va merge cu tine peste tot.
Un nobil din Bavaria care vâna cerbi împotriva unui păstor din Urali care bracona lupi.
Este mai mult decât o confruntare între două națiuni.
Este esența luptei de clasă.
Îmi pare bine că ești așa de fericit.
El are toate avantajele. Data viitoare vei fi mai bun.
Nimeni nu trage ca tine, Vassili.
Tania a fost transferată.
Mă duc să văd dacă sunt gata să te întâmpine.
- Bună. - Arăți isteț în noua ta uniformă.
Ai grijă să nu ți-o ia înapoi după ce termini.
Mda, probabil așa va fi.
Am auzit zvonurile despre german și vreau să-ți urez noroc.
Îți mulțumesc. Am nevoie.
Din ceea ce îmi spune tovarășul Danilov, tu vei învinge.
Este timpul.
- Vassili! Vassili! - Vin-o să te îmbrățișez.
- Privește spre mine.
Pune-ți boneta, arăți mult mai eroic.
- Pe aici, tovarășe Zaitsev. - Îl iubesc pe flăcăul ăsta.
Vassili, este adevărat că ești voluntar pe front?
Câți ani ai, Vassili?
Știi ce înseamnă acest duel pentru țara ta?
Este adevărat că ai omorât primul lup când aveai 5 ani?
Ești mândru că ai fost provocat de cel mai bun lunetist din Germania?
Germanii au început deja să se scape în pantaloni.
Haide, băiete, spune-ne cum vei trata cu neamțul.
- Sau mai bine nu. Spune-i șefului. - Încă o întrebare, vă rog.
Îi plac poveștile bune de vânătoare.
Uită-te la el cu mândrie, pentru că și el se uită la tine.
Întreaga țară se uită la tine.
Iartă-mă, iartă-mă, bunicule.
23 octombrie 1942
Deci nu este lupul cel care alege terenul de vânătoare, ci vânătorul.
Sunt sigur că bunicul tău te-a învățat asta.
Exceptând cazul de față, când eu sunt jocul.
În orice caz, ceea ce vom face astăzi va fi să momim
lupul să iasă din vizuina sa și să-l aducem unde vrem noi.
Viața ta este valoroasă. Tu treci primul.
Nu, nu. Vom face cu schimbul. Data viitoare va
fi rândul tău să treci primul, apoi al tău, Volodya.
Fiu de cățea!
Ăștia erau pantalonii cei noi. Abia îi luasem ieri de la un căpitan din 25.
16 luni am petrecut în Germania la școala din Zossen.
Bineînțeles, erau zilele când eram prieteni cu friții:
când Joseph al nostru și Adolph al lor mergeau braț la braț.
De aici până la sârmă, 160 de metri, da?
155.
Nu contează. Asta îi va face să-l trimită pe băiatul cu reparațiile.
Să recoordonăm.
Hei, Volodya!
După ce ne-au invadat germanii, n-a mai fost aceeași atmosferă.
M-au aruncat în închisoare.
Ce ai făcut în Germania?
Scuzați-mă, am zis, dar tovarășul Stalin m-a trimis acolo.
Nu-l amesteca pe liderul nostru glorios în trădarea ta.
Mărturisește, spion nenorocit! Mărturisește.
Și bang! Bang, bang, bang!
Ei bine, nu aveau secera, aveau doar ciocanul.
Și bang. Mi-au scos toți dinții.
E adevărat, băiete. Nu-ți face iluzii.
Ăsta-i terenul socialist și fericirea universală pregătite pentru tine.
Hei! E băiatul tău cu reparațiile.
L-am dat jos.
E timpul mesei, nu-i așa?
Eu plec.
Ei bine, du-te, Volodya, și încearcă să nu o verși pe toată la întoarcere, bastard marxist.
Activitatea lunetiștilor inamici în ultimele 24 de ore, dle maior.
Două santinele în sectorul gării.
Un observator de artilerie în sectorul nordic.
Un locotenent din 24 Panzer în sectorul fabricii.
Trei depanatori de telefoane în sectorul caselor muncitorilor.
Mi-au mai spus că au prins un prizonier care v-ar putea interesa.
Sper că încă mai poate vorbi.
Domnule?
Nimic. Mulțumesc.